Нещо на сина ми ли каза?
Трябва да поговорим. - Говориш английски?
Съпругът ми не знае. Има лош характер. Нуждая се от помощта ти.
Къде си?
Страхотна книжка.
Разказва се за зайчета.
Не ти ли е студено?
Обзалагаш ли се?
Какво ще кажеш да дойдеш по-близко и да ме постоплиш?
Знаеш как да накараш едно момиче да се почуства специално, Сайер.
Ужасен си.
Обичам те.
Погледни се.
Какво искаш сега?
Как мога да искам нещо друго?
Oх-ох, скъпи. - Ох-ох, какво?
Мислех, че имаш среща? - Да, но е в 3:30.
Скъпи, 3:28 е.
Мамка му!
Мамка му! Бейби, защо просто не...
Не, просто върви. Върви! Аз ще съм тук.
Ще си поръчам нещо. Ще кача малко килограми.
Защо не си поръчаш шоколадов сладолед?
И когато се върна,
ще те оближа като чиния.
Не трябваше да виждаш точно това.
Какво правиш с нещата ми?
Това ще боли.
Готов ли си да ми кажеш какво стана?
Опитвахме се да намерим източника на бедствения сигнал.
Видях ракетата от плажа,
и след това тази от позицията на Сайер в джунглата.
Пуснах антената,
включих предавателя,
и...
тъминна.
Който и да ме е ударил, дойде отзад.
И разби предавателя? - Да.
Слушай ще намерим кой го е напрваил, но не прави...
Ще направя, каквото трябва, за да намеря отговорника.
Имаме нужда от помощ!
Какво се е случило?
Сайер.
И З Г У Б Е Н И Епизод 8 - "Тайнственият"
Сутрешна доставка. - Сладур. Мерси.
Съчувствам ти,
със този багаж... нали разбираш.
Е, поне още мога да вървя. - Ясно.
Притеснявам се за теб тук. Тук е много... слънчево.
Затова имам шапка.
Има изобилие от шапки във пещерите.
И имаме доктор наблизо. Това би било от полза.
Обичам плажа, Чарли. - Аха.
Кой не би искал да прекара деня на плажа.
Искам да съм тук когато ни спасят.
Когато ни спасят.
Ясно.
Ахх! Джак, добре съм.
Просто драскотина.
Да... много драскотини за днес.
Кислородната вода е на свършване.
Той просто ми налетя. - Защо?
Шанън има астма.
Астма? - Да.
Никога не съм я виждал да има пристъпи.
Защото имаше инхалатор.
Тя се крие, за да не я гледат.
Затруднена от както беше малко дете.
Предполагам, че не е приятно.
Има ли инхалатор? - До преди няколко дена...
Но има 4 пълнителя, които трябва да са достатъчни за няколко месеца.
Но тя винаги забравя лекарството си, затова го слагам в куфара си.
Днес видях глупака да чете "Watership Down"...
Не разбирам.
Беше в чантата ми... багажа, които проверих.
Ако той има книгата ми, значи в него са и другите ми неща.
Там е и инхалатора.
Дишането и стана много лошо днес.
Ако получи атака няма да е добре.
Къде е !? - Докторе, не сме виждали отдавна.
КЪДЕ Е !? - Къде е кое?
Лекарството за астмата на момичето.
Шанън. Инхалаторите и.
О, това ли.
Ти преби момче, което се опитваше да помогне на болната си сестра.
Не, аз хванах крадец, който бърникаше в нещата ми.
Твои? Какво ги прави твои? - Които щях да преместя...
Не може просто да вземеш нещо от куфар и да кажеш, че е твое?
Не знам какво разпределение правите на вещите при вас,
но тук всичко е на всеки.
Човек има право да защитава собствеността си.
Стани!
Защо, искаш да видиш кой е по-висок?
СТАНИ!
Сигурен ли си, че искаш да напраиш това твой проблем, докторе?
О да! Сигурен съм.
Ей!
Какво става тук ?
Каза ми, че отиваш в Бейтън Роудж за да приключиш сделка.
Имай ми доверие. Няма време за обяснения. Вече закъснявам.
Ако пропусна срещата цялата сделка се проваля. Ясно?
Това е всичко което имам. $140,000.
Има разработване на нефтена мина в Мексиканския залив. Сондажни платформи.
$300,000 и си вътре.
Но веднага щом инвестираш,
правителствен фонд се намесва и утроява парите ти.
Утроява ги.
$300,000? - Да.
Имаш $140,000?
Намерих инвеститор в Торонто. Иска 50/50.
Две седмици и ще имаме почти 1 милион.
Джес, това е моя шанс.
Има и друга възможност.
И каква е тя?
Давам ти $160,000 и след това разделяме печалбата.
И как подяволите ще се сдобиеш със 160,000?
Съпругът ми.
Ще го убия.
Това няма да ни помогне да вземем лекарството.
Може би не, но ще бъде по-добре.
Тогава какво те спира?
Ние не сме диваци ,Кейт.
Не, за сега.
Нека поговоря с него.
Какво те кара да мислиш, че ще те послуша
Той каза, че имаме връзка.
Така ли? - Моля те...
Какво искаш?
Моля?
Какво искаш, Сойер?
Мила, имам толкова много отговори на този въпрос,
че дори незнам от къде да започна.
Какво ислаш за инхалаторите
Добър въпрос. Изкачакай момент.
Какво искам?
Вероятно целувка...
Какво? - Целувка.
От теб, сега.
Не те разбирам.
Не разбираш какво? - Постъпката ти.
Ти се опитваш твърде силно, Сайер.
Аз те моля да помогнеш на момиче, което неможе да диша, а ти искаш да те целуна?
Никой не е толкова гаден.
Виждала съм те... - Какво си ме виждала?
С онова късче хартия. Това, което пазиш в джоба си.
Виждала съм изражението на лицето ти, когато го четеш
и колко внимателно го сгъваш. То означава нещо за теб.
Можеш да играеш каквито си искаш игри,
но аз знам, че има нещо човешко вътре в теб.
Дай ми лекарството.
Мислиш, че ме разбираш?
Да. Мисля... - МЛЪКНИ!
Искаш да разбереш какъв човек съм?
Прочети го!
ПРОЧЕТИ ГО!
На висок глас
"Мили г-н Сайер,
"незнаете кой съм аз,
"но аз знам кой сте вие
"и знам какво сте направили.
"Правили сте секс със майка ми,
"и след това откраднахте всичките пари на баща ми.
"Затова той се разяри
"и уби майка ми.
А след това се самоуби."
Не спирай сега.
Стигаш до интересната част.
"Всичко, което знам е името ви
"но някой ден ще ви намеря,
"и ще ви дам това това писмо, за да си спомните какво сте ми сторили.
Вие убихте родителите ми господин Сойер."
Сега какво за онази целувка?
Не мисля така.
Лок,
къде беше снощи преди залеза?
Страхувам се, че единствения свидетел каде съм бил е
е глигана, който дерях за вечеря.
Чух, че си се опитвал да изпратиш бедствен сигнал,
за това би следвало,
че който и да е бил, е имал причина да не напуска острова.
Може би някой има полза от сегашното ни положение.
И до колкото виждам, вие и г-н Сайер
имате някаква омраза един към друг.
Не, той има алиби.
Точно преди да бях ударен,
той запали сигналната ракета, която беше на 2 километра от мен.
Не би могъл да има време...
Ако не е намерил начин да забави запалването на ракетата.
Как е възможно да има...
Всеки, който е гледал телевизия, знае как да импровизира бавно запалване.
Използва цигара.
В случай, че има следващт път.
Ела, Джак.
Опитай се да дишаш. Дишай.
Хайде Шан, помогни ми.
Дай ми инхалаторите...
Сега.
Подяволите, чудех се кога ще спреш да ме молиш мило.
Е, въпрос на време е каубой.
Казвам ти го от деня, в който сме тук.
Не мислеше ли, че го притежаваш.
Това ли е всичко, което можеш?
Не мисля, че това е толкова добра идея.
Защо не?
Защото бизнесът между приятели е винаги малко деликатен.
Не те познавам добре, но познавам жена ти.
Работим на едно място.
Неудобно ми е.
Лузиана ще инвестира 2/3 от нужното.
Какво е това. Шега ли?
Виж Дейвид, ти не си склонен. Разбирам.
Ти си имаш дървения склад. Не се нуждаеш от това.
Ще го направим.
Джес, аз дори не познавам този човек.
Покажи му парите.
Как да разбера, че това е истинско?
Парите?
Провери.
Искам да се чувстваш сигурен.
Знаеш ли какво?
Нека не правим това.
Имам друг инвеститор, който е заинтересован.
Дейвид! - Това би трябвало да стигне за обяда.
А с теб ще се видим понеделник. - Дейвид.
Чакай.
Горещи, пухкави хавлии.
Твои ред.
Хмм...
Вкусен пай.
Това вече го каза.
Крем-карамел.
Единствено храната ли ти липсва?
Ти си бременна.
Имам предвид, не жадуваш ли за нещо?
Сирене, пържен сладолед, шоколад...
Фъстъчено масло.
Аз съм единствената австралийка, който обича фъстъчено малко.
Мога да ти намеря фъстъчено масло.
Да, със сигурност... - Да, мога.
И когато ти донеса фъстъчено масло,
ти ще напуснеш този "пясъчен бряг на депресия" и ще дойдеш в пещерите.
Става ли?
Става.
Помощ! Тя не диша!
Пристъпите стават все по-лоши!
Шанън, слушай ме. Погледни ме. Погледни ме.
Трябва да ме слушаш.
Това не е просто астма.
Това е страх. - Не.
То е в главата ти. Да.
Знаеш, че лекарството ти свършва и се паникъосваш.
Шанън, Шанън, погледни ме.
Но ние можем да се приборим с това.
Кимни, Шанън.
Добре.
Вдишай. - Нуждае се от инхалатор.
Вдишай през носа, бавно.
Не, не, не, не. През носа. Така.
Можеш да го направиш Шанън. Можеш.
През носа.
Поеми си дъх.
Цветът ти се възвръща. Видя ли, знаех, че можеш да го направиш.
Усещаш ли го? - Да.
Ок. Отново.
През носа.
Точно така. Продължавай така.
Продължавай да дишаш. Перфектно. Добра работа.
Дръж я спокойна.
Не я оставяй да се панира. - Да.
Уоу човече, това беше страхотно.
Беше като...
джедайски момент.
Джак!
Какво ще се случи, ако не получи лекарството си?
Затова трябва да накараме Сайер да ни го даде.
Да. Точно това ще направя.
Не, не ти. Аз.
Служил съм 5 години в републиканската охрана.
Мислех, че си офицер по комуникациите.
Част от обучението ми е свързано с това да накарам врага да говори.
Просто ми дай 10 минути с него.
Той ще ни даде лекарството
Това да ли е?
Да.
Храната от самолета свърши преди повече от седмица.
Какво? Няма скрити складове за спешни случаи?
Ти и Джак имате доста неща в онази пещера.
Съжелявам приятел. Няма фъстъчено масло, няма фъстъци, няма нищо.
Да, но трябва да има нещо. Имам предвид... виж се.
Какво да гледам.
Не, не виж...
Дебелия, който е скрил храната. Това ли е което си мислиш?
Не! Просто сме тук от две седмици, а ти не си...
Отслабнал много?
Всичко, което искам е чанта с фъстъци. - Нямам никаква храна. Ясно ли е?
И за протокола, съм намалил дупките на колана си.
Аз съм голямо момче.
Ще мине време преди да почнеш да ме яздиш като прасе, ок?
Съжелявам.
Обидих те.
Да, обидих те.
Значи, няма дори чанта с... - НЕ!
OK. Добре. Извинявай.
По дяволите...
Майкъл...
Горкото момиче...
Астма. - Да, астма.
Мисля, че мога да и помогна.
Добро утро.
Какво правите?
Джак!
Това е изборът на Сайер, не моя...
Ако направиш това...
Така, ти ли беше смелчагата? Да отнесете човек, докато дреме.
О не. Сега съм в беда, нали?
Сайер...
Аадохме ти шанс да направиш правилното нещо.
Сега всичко, което искам е лекарството за астмата. Просто ми кажи къде са инхалаторите
и ще спрем.
Да спрете какво?
Не трябва да става по този начин.
Да, трябва.
В Ирак нямаме банбук.
Въпреки, че имаме нещо подобно. Тръстика.
Но ефекта е същия...
когато се пъхнат под ноктите.
Знаеш ли какво си мисля?
Мисля, че всъщтност никога не си измъчвал никого през живота си.
За съжаление... и на двама ни,
грешиш.
Това ли е?
Това ли е всичко?
Трески?
Без съм съмнение ви сритахме задниците в залива!
Саид!
Не.
Не спирай.
Мисля, че вземам да си спомням.
Какво по дяволите ти става?
Може би, загубата на окото ти
ще развърже езика ти.
Добре!
Добре.
Ок.
Къде е?
Единствения човек, на когото ще кажа е...
Тя.
Кейт?
Това е сделката.
Кажи ми, Сайер, искаш да умреш ли?
Защото, когато човек дойде в мойто място,
и ми каже, че е оставил 160,000 от моите трудно изкарани пари в ръцете на цивилен...
Трябва да те попитам, дали това което чувам не е
отчаян плач да бъде убит.
Сделката приключва днес.
Виждаш ли, жените са лесни.
Малко номерца които не са виждали под чаршафите,
и лесно се вържат.
Но съпрузите, те се нуждаят да видят парите, да ги помиришат.
Повярвай, ако имаха безсрамието да сложат куфарчето
в багажника на семейната кола,
не би било в тяхна полза.
Добре.
Тогава за какво са ти моите пари?
Какво печелиш ти от цялата работа?
Какво да кажа?
Обичам да печеля, толкова колкото и да харча.
Знам няколко начина, по които да накарам човек да страда.
Сега, имаш парите ми, плюс 50% до утре следобед,
или ще ти стане ясно за какво говоря.
Тук съм. Къде е?
Ще се радвам да ти кажа
веднага щом получа онази целувка.
Какво? Сериозно ли говориш?
Скъпа, завързан съм за дърво в джунглата на мистериите.
Измъчваха ме гръбначен хирург и автентичен иракчанин.
Разбира се, че съм сериозен.
Просто не разбираш за какво става на въпрос, бейби.
Ти наистина ще оставиш това момиче да се задуши
защото неможеш да си позволиш да ме целунеш?
По дяволите, като за начало е добре.
Трябва да се радваш, че не съм лаком.
Ок!
Не е в мен!
Какво?
Лекарството.
Не е в мен. Никога не е било.
Книгата.
Казаха, че си я намерил в тяхния багаж.
Книгата беше на плажа.
Напих се със останалото.
Не е в него.
Какво? - Лъже! Не виждате ли?
Лъже още от началото.
Не иска да се махнем от този остров.
Точно за това ме нападна. - Задръж малко.
Той разби предавателя. - Ти не знаеш това.
Саид!
Срязъл е артерия.
Продължавай.
Саид, трябват ми нещата от пещерата. Кожената чанта. Върви!
Можеш ли да го спреш?
На кого е тази кръв?
Сайер.
Тръгнал си след Сайер и дори не си ми казал?
Тя ми е сестра. - Буун.
Не ме оставяй сама.
Тук съм.
Ок?
Ок.
Тези ли са? Мисля ,че намерих дървото, но...
Дай да видя.
Аа. Добре.
Недей, човече.
Казвам ти...
Недей.
Да вървим.
Знам какво искаш.
Млъкни и спри да мърдаш.
Ти чакаше това, нали?
Сега ще си герой отново,
Това е, което правиш. Правиш всичко хубаво.
Време е да си вървя, бейби. Вече го направихме.
За какво друго да живея?
Ей, Джак има нещо което трябва да знаеш.
Ако бях на твое място...
Щях да те гледам как умираш.
Добре.
Изглежда, че сме в нефтения бизнес.
Добре ли е? - O, да добре е.
Получаваме парите обратно... - След седмица, от утре. Утроени.
Ще се измъкнеш от сградата, нали?
Дейвид, за бога!
Той остави парите си на нас. Ние можехме да се измъкнем.
Имаш умна жена, Дейвид, не я изпускай.
Здравей, скъпи.
Какво правиш? По-добре ли си?
Ще ми почетеш ли?
След минутка, миличко. Имаме гости вмомента.
Добре ли си?
Сделката се отменя.
Моля? - Сделката се отменя. Забрави за това.
Какво правиш? - Чакай. Това шега ли е?
Отменям я, заминавам си.
Никъде не отиваш.
Знаеш ли какво трябваше да направя за това, всичките тези пари за един ден?
Махни се ръцете от мен, момче. - Какво става тук?
Не стана така както го мислех.
Каза, че сме... - Какво каза, Джесика?!
Късметлия си, че си жив.
Джак?
Отиде при пещерите, за да види Шанън.
Прочетох го отново.
и после отново,
защото се чудех защо нападна Буун,
вместо просто да му кажеш, че лекарсвото на сестра му не е в теб.
Защо въобще претендираше, че е в теб.
Това, което разбрах, е че искаш да бъдеш мразен.
След това погледнах плика.
"America's bicentennial. Knoxville, Tennessee."
Ти си бил дете, 8 може би 9 годишен.
Това писмо не е било за теб. Ти си го написал.
Името ти не е Сайер, нали?
Беше неговото име.
Беше мъж на честта.
Съблазни майка ми за да се добере до парите.
Измъкна се чист и остави бъркотията зад себе си.
Затова написах писмото.
Написах го, знаейки, че един ден ще го намеря.
Но това не е най-тъжната част.
Когато станах на 19,
Нуждаех се от 6 хиледарки за да се оттърва от едни хора.
Затова намерих красива жена със глупав съпруг, който имаше пари.
И го накарах да ми ги даде.
Не е ли трагедия?
Превърнах се в човека, който търсех.
Превърнах се в Сойер.
Не ме ли съжеляваш.
Махай се, подяволите.
Изчезвай!
Незнам. Чудо е.
Дойде с тази смес.
Намаза я и след 10 минути тя дишаше.
Евкалипт.
Умно, Джак.
Благодаря ти много.
Какво правиш? - Глася ти багажа.
Местиш се в пещерите.
Не е възможно?
Фъстъчено масло?
Няма начин! - Точно както поръча.
Има нещо обаче.
Много е лъскав.
Няма проблем.
Празно е.
Какво?
Не.
Не, не е. пълно е.
Пълно до ръба със...
супер-дупер-мега-хипер божествено
фъстъчено масло.
Това е най-доброто фъстъчено фъстъчено масло, което някога съм опитвал.
Искаш ли?
Саид.
Немога да остана. - Какво?
Заминавам. Незам за колко.
Саид, неможеш.
Още незнаем, какво се крие там.
Има по-лоши неща, от които да се страхувам.
Това, което направих днес...
това, което едва не направих...
Заклех се да не го правя никога повече.
И ако немога да удържа на думата си,
Нямам право да съм тук.
Няма къде да отидеш.
Някой трябва да обиколи острова и да направи карта,
да види какво още има.
Не се сещам за по-подходящ човек, освен единсвения, на когото вярвам.
Нядявм се, че ще се видим отново.
Превод и Субтитри: Bulgaria TEXT '2004